Vã vorbeºte cãpitanul.
Tocmai trecem de Cercul Arctic ceea se înseamnã cã
suntem pe teritoriul Soarelui de la miezul nopþii.
Te rog, stai nemiºcat.
- Ce se întâmplã cu valiza ta? - Probabil este în drum spre Murmansk.
- Cum este pe timpul iernii? - Opus zilei, complet întunecat.
Ia-o uºor.
- Semaforul era pe roºu. - Era verde.
Da, desigur era verde. Mã înºealã vederea.
Este totul în regulã?
- Unde sunt hainele ei? - Era goalã.
- Nimic altceva? - Doar un lãnþiºor ºi doi cercei.
- Unde sunt? - Au fost verificaþi.
O sã ai un raport preliminar mâine.
Unde sunt?
Ai venit repede.
Ce ºtii despre cazul ãsta?
A plecat de la o petrecere la miezul nopþii sâmbãtã.
A fost gãsitã într-un tomberon 30 de ore mai târziu. Asta e tot.
Avea cazier? O cunoºteai?
Nu...
Dar am mai vãzut-o de câteva ori.
- Unde? - Locuia într-un apartament din apropiere.
Sã aruncãm o privire.
Nu o sã gãsim nimic, Tom. i-a spãlat pânã ºi pãrul.
Mâinile ºi unghiile sunt curãþate de asemenea.
- Perfecþionist. - Pânã ºi cei mai buni fac greºeli.
- Cum ai ajuns aici înaintea noastrã? - Vacanþã... Am familie aici.
Poliþia din Stockholm a fãcut o o razie într-un apartament dintr-o clãdire.
Au pãtruns complet înarmaþi.
Stãtea în pat ºi þipa... În felul acesta I-au recunoscut.
Pe inspectorul ºef?
Într-o conversaþie foarte intimã cu martorul principal.
Nu te grãbi.
- Când s-au cunoscut? - Acum nouã luni.
Imediat dupã ce s-a mutat în oraº. Au fost împreunã tot timpul.
S- au certat în seara aceea.
- Are vreun alibi? - Nu pentru noaptea aceea.
- De unde avea bani? - De la bunici...
Pãrinþii ei sunt decedaþi.
Dolce & Gabbana! Pe puþin 6000 coroane.
Nu avea nevoie de asta.
Poate e exact de ce avea nevoie.
- Ce vrei sã spui? - Mãreºte încrederea în tine.
Ai nevoie de asta când ai 17 ani.
Cel puþin eu am avut.
Sã nu uiþi asta.
O sã organizãm o conferinþã de presã când o sã avem ce sã vã zicem.
Este posibil sã o fi urmãrit de la petrecere.
Un argument care a dus la o ceartã. S- a panicat.
Crima acesta nu e un accident.
A fost fãcutã cu prea mare pricepere.
Ai putea avea dreptate cu asta... Ce pricepere?
Felul în care au fost înlãturate toate indiciile.
Mã bucur cã eºti aici. Mi s-a spus cã eºti bun.
Când ai vãzut-o ultima datã... Eilert?
- Este scris în raport. - Da, dar doresc sã aflu de la tine.
- La petrecere. - Poþi sã te dai mai încolo un pic?
Camere astea sunt prea mici.
- Ce ai fãcut la petrecere? - Nimic deosebit.
Bãuturã... dans... distracþie.
Prietenii tãi ne-au zis altceva.
- Ce au zis? - Ce crezi?
Nu ºtiu. Nu sunt prietenii mei.
- De ce nu? - Pentru cã mint.
- Despre ce? - Ei mint!
Despre ce mint?
- Eºti prietenul lui Tanja? - Da.
- Drãguþã fatã. - Tanja a plecat de la petrecere...
...la douã ºi un sfert. Ai urmãrit-o?
- Nu. - Tu când ai plecat?
Am mai stat pentru un timp ºi apoi am plecat acasã.
Îi plãcea lui Tanja sã fie privitã de alþi bãrbaþi?
Ascultã... nu înþeleg limba suedezã.
Nici eu.
Ai devenit gelos. V-aþi certat ºi a fugit la altcineva.
Porcãrii.
Hainele ei... ªtii cam cât costã?
Nu ºi le permitea... ºi nici tu.
Se vedea cu altcineva.
Îi fãcea cadouri.
Poate avea nevoie de atenþia lui?
Nu îi erai de ajuns, Eilert.
- Cu cine s-a dus? - Nu ºtiu.
Haide. Sã terminãm cu asta odatã.
S- a dus la un tip. Nu ºtiu cine este.
- De unde ºtii? - Tocmai am aflat.
De unde ºtii?
Cafea?
Sunt atât de sãtul de reînvierea morþilor.
- Asta este ceea ce faci. - Nu, nu este.
Sã-i fi vãzut garderoba. Cel puþin 60 de rochii!
Am cunoscut odatã o femeie care avea 50 de perechi de pantofi.
- Pentru ce avea nevoie de ele? - Nu am nici cea mai vagã idee.
Hai sã terminãm treaba asta repede, Erik.
Ne grãbim?
Am depus o cerere pentru o slujbã în Norvegia. Nu în nordul Norvegiei.
- Am mai fost pe aici. - ªtiu.
- ªtii? - Da, tu mi-ai zis.
Un jaf la poºtã, în primãvara anului 1972.
Te rog nu bate în tejghea.
- CID. - ªi...?
Engstrom ºi Vik.
Am crezut cã am fãcut ceva greºit.
Vorbeºte cu el despre asta.
Cred cã ai vãzut o groazã de chestii ciudate.
- Lucrând ca poliþist, mã refer. - Vedem ºi multe lucruri drãguþe.
Nu flirta cu mine.
- Sunt de servici. - ªi noi.
Când eºti poliþist de suficient timp nimic nu þi se mai pare ciudat.
Bagajele tale au ajuns înaintea ta.
Bun.
Abia dacã am fost pe aici.
Mi-aminteºte de un hotel de pe coasta de vest
Unde am stat când ne-am vizitat socrii.
Într-o dimineaþã ne-am trezit cu un cuplu în camera noastrã.
Am încercat sã scap de ei
dar insistau cã e camera lor.
Eva s-a supãrat rãu.
Da. Insistau cã este camera lor...?
Camera?
Ce interese a avut? Ce vise?
Cu cine s-a împrietenit?
Cu cine dorea sã se împrieteneascã?
Pe care profesori îi plãcea ºi care îi erau antipatici?
Ce fel de bãieþi îi plãceau? Sau poate nu îi plãceau?
Totul este la fel de important.
Este absurd cã Tanja nu mai e.
Este greu sã mã obiºnuiesc cu gândul cã mâine nu o sã mai stea aici.
Sau sãptãmâna viitoare...
Câþiva din voi o plãceau pe Tanja, pe când alþii dintre voi o urau.
Dar niciunul dintre voi nu o sã o mai vadã vreodatã...
Pentru cã este moartã... ucisã.
Ce vroia?
- Cine? - Hagen.
Ce este între tine ºi Hagen?
Nimic. Corpul unei persoane de 17 ani...
Ce a dorit?
Au gãsit rucsacul lui Tanja.
- Când ai gãsit rucsacul? - Acum douã ore.
Lângã un hangar vechi, afarã lângã un tomberon. Niºte puºti I-au gãsit.
- De ce nu este Tom aici? - Este terminat.
Este deja verificat pentru amprente...
Unde este?
În drum spre hangar.
Opreºte-I.
Aflã cu cine s-a dus la film.
Astrid, poate personalul îºi aminteºte ceva.
"Momentul". Jon Holt...
"Pia se îndrãgosteºte de Thomas,"
"dar crede cã îi ascunde ceva,"
"O voce interioarã îi spune lui Pia"
"cum sã scape de încurcãturã. "
Cineva de aici citeºte romane poliþiste?
Da.
Nimeni nu se apropie de hangar.
Dacã fãptaºul crede cã rucsacul poate duce la descoperirea lui,
o sã vinã sã îI ia.
Era acelaºi rucsac pe care decedata Tanja Lorentzen
îI avea cu ea când a plecat de la petrecere duminicã dimineaþa.
Nu a fost gãsit. Dacã vedeþi sau gãsiþi un rucsac asemãnãtor,
vã rugãm sã contactaþi poliþia.
Poate sã conþinã dovezi care sã ne conducã la ucigaºul lui Tanja.
Poate nu se uitã la televizor.
Cum sã nu! Nu este nimic altceva de fãcut pe aici.
Te supãr?
Probabil auzi glumele astea tot timpul.
Nu.
E aici.
Aºteptaþi pânã ia rucsacul ºi apoi îI urmãrim. În liniºte.
Nu miºca! Poliþia!
A intrat în hangar.
Sã îI prindem.
Nu ai unde sã te duci. Te rog ieºi afarã.
Zakariassen! Jos cãtre mare, Urmeazã cursul apei.
Erik, tu te duci pe deal
ºi când ajungi la golf, o iei la stânga.
Aici... aici... aici...
- Încotro a luat-o? - Acolo...
Ai spus cãtre dreapta...
Ai spus cãtre dreapta.
Atunci I-am gãsit pe Zakariassen zãcând între stânci ºi...
Mi-a arãtat. Am fugit în direcþia indicatã.
Apoi am vãzut o siluetã dispãrând printre stânci...
Apoi am alunecat. Am auzit un foc de armã ºi apoi I-am vãzut alergând spre mine.
Prima datã I-a împuºcat pe Vik ºi apoi a alergat direct spre tine.
Ce?
Dupã ce I-a împuºcat pe Vik...
Suspectul a alergat direct spre tine?
Bãnuiesc cã nu m-a observat. Era ceaþã.
ªi apoi?
Când m-a vãzut, s- a întors brusc ºi a fugit înapoi.
Am fugit dupã el în jos cãtre mare.
Apoi s-a întors din nou.
A tras cãtre mine, m-a ratat ºi a fugit mai departe.
Apoi I-am observat pe Erik ºi m-am oprit... sã îI ajut.
Descrie persoana pe care ai vãzut-o.
Din vina nenorocitei de hãrþi!
Fiecare piatrã este marcatã,
dar nu ºi buncãrul de sub hangar.
Da, ce nefericire.
Dacã aº fi ºtiut de tunel, aº fi avut oameni acolo.
Ar trebui sã fim mereu înarmaþi, aºa cum e în Suedia.
- Când se va face autopsia? - Mâine.
Glonþul este în splinã.
Glonþul nu e bun fãrã armã.
Nu-þi face griji. Unul din detectivi
va investiga cazul lui Vik.
Avem nevoie de un permis special ca sã purtãm arma
ºi nu era nici un motiv în cazul acesta
pentru cã nu ne-am imaginat...
Am auzit cã tu ai fost primul care a sosit la locul crimei.
Ce ai observat?
Era ceaþã densã.
Am fost prima persoanã care a ajuns pe plajã
ºi I-am gãsit pe Vik zãcând acolo.
Nu mai puteam face nimic.
Cum te simþi dupã ce ai pierdut un coleg ca el?
Foarte trist.
- Doare? - Poftim?
Ai stat la televizor toatã noaptea.
Aþi lucrat împreunã de mult timp?
De un an ºi ceva.
- Ciudat. - Ce?
Stãtea aici ieri.
Îmi doresc sã fi fost mai drãguþã cu el.
Nu îþi fã griji. Puteai sã îi zici orice. Era...
Ai vreo casetã ascunsã?
- Caseta ascunsã? - Caseta ascunsã.
- Cum e? - Pãi...
Ca ºi cum te-a lovit un cal?
Am crezut cã ai venit ca sã aprinzi lumina.
Mulþumesc.
- A fost iresponsabil. - Ce?
Sã te trimit dupã el. A fost iresponsabil.
Tipul era înarmat. De unde era sã ºtim?
Nebun. Gesticula cu arma înainte sã tragã.
- L-ai vãzut când I-a împuºcat pe Vik? - Nu, nu am vãzut nimic.
Nu poate fi uºor. A fost un bãiat drãguþ.
Au scos glonþul?
A trecut direct prin muºchi. Doar o ranã.
Bine. Avem nevoie de tine.
A ºtiut cã poate sã fie o capcanã. De asta era înarmat.
Este rece, calculat ºi crede
cã este mai inteligent decât un poliþist.
Aroganþa lui îI va împinge sã facã o greºealã.
Rucsacul lui Tanja conþine ceva care îI poate incrimina pe criminal,
sau cel puþin aºa crede criminalul.
Trebuie sã îi verificãm conþinutul mai amãnunþit.
Trebuie sã stãm de vorbã cu colegii lui Tanja despre ce conþinea
ºi sã batem la toate uºile
de la casa de unde a fost petrecerea ºi pânã la locul crimei.
Tom... concluziile tale preliminare.
Tanja Lorentzen a murit de o hemoragie la cap.
Presupunem cã nu a murit imediat.
Nici o tentativã de viol. Fãrã spermã.
Nimic.
A lucrat cu Erik pentru mult timp.
O sã îþi încredinþez cazul lui Vik.
Bine.
- Va trebui sã facem tot ce putem. - Desigur.
O sã ne amintim de Erik Vik
ca de un poliþist mândru ºi sociabil,
cu un moment de reculegere.
Este ceva în neregulã?
Era întins pe burtã. Nu pe spate.
- Aici a fost gãsit Vik? - Da.
Bine. Mark ia aparatul ºi fã o pozã.
Am gãsit asta lângã Zakariassen.
Bine. Asigurã-te cã Tom va verifica dacã se potriveºte glonþul.
Îmi aduce aminte de un hotel unde am stat
când ne-am vizitat socrii...
ªi într-o dimineaþã ne-am trezit ºi era un cuplu...
- Ai ceva de bãut? - Ceva tare?
Coniac?
Supravegheazã recepþia.
- Îþi place whiskey? - Da, desigur.
- Noroc! - Nu am voie sã fac asta.
Sã vorbeºti cu un necunoscut în toiul nopþii?
Nu. Va trebui sã bem în liniºte...
Dar tu?
Nu ceri nimãnui permisiunea?
Nu ca sã beau cu tine.
Nu ai o familie?
Nu.
Asta e pãcat...
E plãcut sã fii ºi singur deasemenea.
Ai surori sau fraþi?
Nu...
Am avut un frate, dar a murit când aveam unsprezece ani.
Nu cunosc pe nimeni care are un frate mort.
Nu e aºa ciudat. Am crezut cã este jenant.
Când am venit la ºcoalã, ceilalþi nu au ºtiut nimic.
Eu nu am zis nimic.
Dar au întrebat de el?
Da, dar am inventat povesti despre unde era
ºi despre ce s-a întâmplat cu el.
ªi cu trecerea timpului poveºtile au devenit din ce în ce mai nesigure...
Ar fi bine sã mã duc sus.
Colegul tãu a fost aici ºi a întrebat de tine.
- Cine? - Nu s-a prezentat.
- Cum aratã? - Un pic mai bãtrân ca tine.
Un pic mai dur...
Niciodatã nu reþin cum aratã oamenii. Doar impresia care o fac.
- Ce impresie þi-a fãcut? - Un pic nervos.
Zâmbea tot timpul.
A lãsat vreun mesaj?
A vãzut ceva. Vroia sã vorbeascã cu tine...
- Era important? - Nu, nu cred.
Nu ai de gând sã îþi termini whiskey-ul?
Altã datã.
Froya?
- Eºti Froya Selmer? - Tu eºti poliþistul.
Trebuie sã vorbesc cu tine. Poþi veni pânã aici?
Ai arãta mai bine în uniformã.
- Ai fost la acea petrecere. - Am fost beatã.
Prea beatã sã îþi aminteºti ce s-a întâmplat?
Nu s-a întâmplat nimic. De aceea m-am îmbãtat.
- Era ºi Tanja la fel de "alcoolizatã"? - "Alcoolizatã"?
Beatã.
Nimeni nu a înþeles nimic din ce ai zis.
Pardon?
- În clasã. - Dar tu ai înþeles?
Nu este prima datã când întâlnesc un suedez.
Acela cu care ai vorbit era prietenul lui Tanja?
De ce întrebi dacã deja ºtii rãspunsul?
- Vii la o plimbare? - O plimbare cu tine?
Nu vrei?
- Pot sã fumez? - Nu.
Aratã-mi ceva miºto!
"Ceva miºto"?
Ceva miºto.
Nu mai ºtiu ce mai e aia miºto.
Lasã-mã sã ies!
Poftim...
Poate þi-ar plãcea sã îþi þin companie?
- Cred cã ºtii. - Sã ºtiu ce?
De unde ºi-a luat Tanja toate hainele alea drãguþe.
De unde sã ºtiu?
A avut vreo prietenã mai bunã ca tine?
Aici, vezi...
Aici este locul unde au gãsit-o... într-un sac de gunoi.
Tanja a avut o relaþie cu cineva mai bãtrân. Mai bãtrân decât mine.
El plãtea pentru hainele ei scumpe.
I-ai spus lui Eilert despre el.
Ar fi aflat oricum.
Dar i-ai spus... la petrecere.
Nu trebuia sã se fi dus... E doar vina ei.
Care e numele lui? Bãrbatul cu care era?
Nu am vorbit niciodatã cu el.
Era cam ciudatã în privinþa lui. Ca ºi cum era ceva special...
în a avea o aventurã cu el.
- Cine e? - Un porc bãtrân.
Unde s-au cunoscut?
I-a scris o scrisoare.
A citit una din cãrþile lui. Era complet captivatã.
Care e numele lui? Al autorului.
Jon Holt.
Nu a fost greu, nu-i aºa?
Te duc acasã acum.
Da... Engstrom.
Nu mai doresc alte vizite.
Jon Holt... Trebuie sã ne întâlnim.
Nu, nu noi doi împreunã.
Presupun cã înþelegi?
De ce nu vrei?
Þine poliþia departe de mine
ªi o sã dormi mult mai bine.
Sunt douã pagini lipsã din carte.
- Au fost rupte. - Ce era scris pe acele pagini?
Am fost în apartament la Tanja sã verificãm.
Aþi gãsit paginile lipsa?
Am gãsit un alt exemplar al aceleiaºi cãrþi.
- Trebuie sã fi fost o carte bunã, atunci. - Ce era scris pe acele pagini?
O descriere a doi oameni îndrãgostiþi nebuneºte unul de altul.
Deci Tanja cumpãrã o carte nouã pentru cã douã pagini sunt lipsã.
Nu. Cealaltã carte e semnatã
"Pentru Tanja" cu semnãtura lui Holt.
Bine lucrat, Arne.
Va trebui sã îI întrebãm pe autor
dacã îºi aminteºte de ea.
Engstrom... O vorbã, te rog.
Da, desigur.
- A avut Vik ceva probleme? - Probleme?
Tocmai am auzit cã îl lasã memoria.
Nu, era un poliþist foarte competent.
Nu înþeleg explicaþiile de la reconstituire.
Ai spus cã ai fost aici când suspectul a tras înspre tine.
Da, exact.
ªi acolo I-ai vãzut pe Erik Vik.
Da.
Am comparat fotografiile cu declaraþia ta.
Este imposibil sã îI fi vãzut pe Erik Vik în apã, de la distanþa...
Nu pe ceaþã deasã.
Cred cã eram la câþiva metri mai aproape...
- Ar fi trebuit sã fii la 15... - Urmãrim un criminal.
Ai dori sã îþi schimbi declaraþia?
Fã-o tu, dacã vrei.
Bunã... Lasã-mã sã te duc la spital.
- Unde merge autobuzul cu numãrul 27? - Pardon?
Autobuzul 27. Urmãreºte-I!
Mulþumesc cã ai sunat.
Ne-am întâlnit?
Nu...
Dar ºtiu o persoanã pe care o cunoºteai.
Cunosc foarte puþinã lume.
Subþiricã, micuþã de staturã... cu pãrul negru.
- Nu, nu cred. - Nu te preface.
Ai fost suficient de prost sã îi dai cãrþi semnate.
Colegii mei te cautã.
Te referi la tânãra domniºoarã de la recepþia hotelului...
E blondã, nu-i aºa?
A fost înþelept din partea ta sã vii la hotel?
Am nevoie de ceva suport.
Dar nu mergi acolo pe timpul nopþii, aºa a zis ea.
Ea nu are nicio legãturã cu asta.
Nu, dar este foarte drãguþã...
Te place ºi... Pot sã îþi spun lucrurile astea imediat.
Poþi sã îmi zici numele ei din nou?
Nu ºtiu. Ai fi putut întreba.
Arãþi bine la televizor. Este chiar ciudat...
Întotdeauna am avut un respect profund faþã de poliþie.
Totuºi câteodatã cineva trebuie sã modifice puþin adevãrul.
Un autor înþelege asta.
- Suferi de înãlþime? - Nu.
Am stat chiar lângã tine... Te-am vãzut.
Te-am vãzut cum ai ridicat pistolul ºi þi-ai împuºcat prietenul.
Dar glonþul pe care îI avem provine de la pistolul tãu... þi-ai pierdut pistolul.
Nu am avut nicio armã înregistratã pe numele meu.
Nu ai putut sã recunoºti asta?
O scurtã suspendare ºi erai înapoi la muncã,
la fel cum era înainte.
Nimeni nu e perfect.
Ai fãcut aproape totul bine.
Ai târât-o într-un loc pãrãsit. Ai bãtut-o pânã a murit.
Ai fãcut curãþenie dupã tine. Ai spãlat-o...
I-ai spãlat pânã ºi pãrul.
Fac lucruri din astea de 20 de ani.
Încerc sã îmi imaginez ce se va întâmpla dupã...
când depãºeºti linia cu adevãrat. Ce se întâmplã atunci.
Ficþiunea devine prea plictisitoare...
Când ai pus toate piesele la un loc...
rezultatul e în balanþã. Nimic nu lipseºte.
Ai controlul total. Control total.
Totul este matematic...
Dar este imposibil sã calculezi asemenea lucruri.
Realizezi asta abia dupã, când ai fost acolo tu însuþi.
- ªtii asta... - Nu ºtiu nimic de aºa ceva.
Ce ºtii despre prietenul ei?
- Cine? - Prietenul ei.
Eilert...
Ce e cu el?
Trebuie sã inventãm o poveste despre el.
Crezi cã el e vinovatul?
Pãi, a întâlnit-o pe Tanja de câteva ori.
O caut pe Froya Selmer.
Pãrinþii ei nu ºtiu unde se aflã.
- Cine? - O cunoºti, nu-i aºa?
- Cum aratã? - Ai vorbit ieri cu ea.
- Ce a zis? - Mai nimic. Era speriatã.
- De ce nu mi-ai spus? - Îþi spun acum.
Nu este îndeajuns. Trebuie sã cooperãm.
Îmi pare rãu...
Intrãm?
Unde te aflai în noaptea de 28 mai?
Sunt întotdeauna acasã noaptea.
Atunci scriu.
- Erai singur? - Da, îmi place sã fiu singur noaptea.
Este mai rãu în timpul zilei.
- Nici un alibi? - Nu am avut niciodatã nevoie de un alibi.
Cum ai ajuns sã o cunoºti pe Tanja Lorentzen?
A apãrut la uºa mea. Ciudatã fatã.
Citise una din cãrþile mele. Fusese foarte captivatã de povestire.
Credea cã e ceva greºit cu modul în care gândisem povestirea.
Despre ce se povestea în carte?
Despre niºte tineri care erau foarte îndrãgostiþi...
Ea avea fantezii despre uciderea lui...
Sã scape de el... Citeºte-o personal.
Am citit-o.
Ce fel de relaþie aveaþi?
I se pãrea incitant sã întâlneascã un autor.
Aþi fãcut sex?
Avea în jur de 15 ani.
- Aþi fãcut sex? - Nu.
De ce nu?
Am fost ca un tatã pentru ea. Avea o mulþime de probleme.
Ce fel de probleme?
Nu vroia sã discute despre ele.
Pãi atunci de unde ºtiai cã avea probleme?
Era mereu plinã de vânãtãi...
Pe mâini... pe gât. Peste tot.
Ai întrebat-o vreodatã de ce?
Cãdea din picioare când se îmbãta.
Crezi cã prietenul ei o maltrata?
Avea o groazã de "ghinion".
Te-ai întâlnit cu ea de câteva ori. Întâlniri secrete.
Am devenit un tatã pentru ea.
Dar când a fost ucisã, nu te-ai sinchisit sã te duci la poliþie...
Vino încoace...
O sã îþi arãt ceva.
Priveºte aici.
Abia dacã te poate vedea.
Nu... presupun cã vede bine.
Dacã are ceva la ce sã priveascã?
Nu, eu cred cã sunt dezgustãtori.
Sunt doar neajutoraþi.
- Unde este mama lor? - A murit.
- Nu mã atinge! - Îmi pare rãu... iartã-mã.
Vroiam doar sã îþi arãt pisoiaºii.
Este cineva în camerã. M-am ridicat din pat.
Insistau cã e camera lor.
Da, insistau. Tipul mã ameninþa cã mã scoate afarã.
L-am întrebat cine naiba se crede.
"Erik Vik" mi-a zis.
Am zis: "Ce?" "Erik Vik, din Oslo".
La recepþie au încurcat rezervãrile.
- Sper cã veþi face curãþenie. - Cu asta ne ocupãm.
Aici!
Asta nu e a mea!
Lasã-mã sã plec!
Jonas... este totul în regulã?
Nu dorm bine.
Eºti bolnav.
Ai inventat totul deja, în mintea ta nenorocitã.
Eºti atât de bolnav.
Nu-þi îngreuna situaþia. Þi-am gãsit arma.
Un glonþ tras din ea a fost gãsit în pieptul colegului meu.
Ce s-a întâmplat? De unde ai avut arma?
Nu am armã, naiba sã te ia.
- Vrei un avocat? - Nu am fãcut nimic...
Nu am fãcut nimic.!
Înapoi în lumea de jos din Oslo?
Nu, mã duc acasã. Asta a fost ultima slujbã din Norvegia.
Cum suporþi?
Ce sã suport?
Douã cadavre într-o sãptãmânã. M-am sãturat.
Mã face sã mã gândesc la tine cã vezi asta an dupã an.
Te obiºnuieºti cu asta.
Trebuie doar sã nu amesteci munca ºi viaþa personalã.
Ce naiba vrei?
- Este totul în regulã? - Desigur.
- Nu ºtiu dacã pot sã am încredere în tine. - Ce vrea sã însemne asta?
Nu eºti chiar sãnãtos mintal. Nici mãcar nu dormi noaptea.
- Cine þi-a zis asta? - Tanja.
Mã viziteazã noaptea. Nu se lãsã.
Ce altceva a mai zis?
Cã ar trebui sã ai grijã cu cine te asociezi.
Ar fi trebuit sã ºtiu asta.
Ar fi trebuit sã ai grijã cu cine te asociezi.
Tanja ar fi trebuit sã se gândeascã la asta.
A fost un accident.
M-a sunat în mijlocul nopþii.
Era sãlbaticã. Prietenul ei îi dãduse papucii.
Ai priceput?! A fost un accident.
Nu te îngrijora. Totul se va rezolva.
M-a înþeles greºit. Vroiam doar sã îi fiu aproape.
Dar apoi m-am aprins. Ea a observat.
Doar o datã ºi asta a fost prea mult.
- Calmeazã-te! - Nu a sângerat foarte mult.
Era foarte obositã. Am aºezat-o în pat.
Dupã aceea am încercat sã o trezesc, dar tot ce vroia era sã doarmã.
A dormit, a dormit, a dormit...
Calmeazã-te acum!
Acel prieten al tãu... S- a apropiat prea mult de tine?
Din cauza asta I-ai împuºcat?
Pleacã. Nu mai poþi sã faci nimic.
Dispari.
ªtiu un loc liniºtit...
unde pot sã scriu.
Îmi pare bine sã te revãd. Eram îngrijoraþi în privinþa ta.
Pãrinþii tãi nu ºtiau unde eºti.
Ai venit sã ne spui ceva?
O sã mã conducã acasã.
Cineva minte în cazul ãsta.
Froya îmi spune o poveste total diferitã despre Tanja.
- Cum ar fi? - Eilert nu a lovit-o niciodatã.
Froya... când l-ai vãzut ultima datã pe Eilert?
Este atât de important?
Încerc sã clarific relaþia ei cu Eilert.
Eºti îndrãgostitã de el,
nu-i aºa?
Era scriitorul acela. Ar putea înnebuni de tot.
Calmeazã-te. Intrã în maºinã ºi te conduc acasã.
Eilert nu a fost nesuferit. Niciodatã nu a fost.
Încã un lucru...
Amprentele de pe actuala armã au fost ºterse dar Tom
a gãsit una sub butoiaº care nu a aparþinut lui Eilert.
Asta dovedeºte cã ºi altcineva a atins arma.
Doresc amprentele lui Holt.
- O sã obþin un mandat de percheziþie. - Deja am unul.
Bine. Condu-o pe Froya acasã
ªi ne vedem în apartamentul lui Holt cât mai repede.
Nu este nimeni aici.
O sã îI gãsim. O sã îI pun în urmãrire generalã.
la aceastã periuþã de dinþi pentru început.
Probabil o sã îi gãseºti amprentele pe ea.
Du-te la culcare. Arãþi obosit.
Jon!
Calmeazã-te. Am venit doar sã vorbim.
ªtiu cã a fost un accident.
A început sã râdã... stãtea ºi râdea.
Nu am atins-o niciodatã.
Îi cumpãrai rochii de 20,000 coroane
ºi o duceai în hangar ca sã te culci cu ea.
Doar o datã... Doar o singurã datã.
Mi-a luat mâna...
Mi-a atins gâtul ºi apoi...
M-a atins deasupra ochilor.
Mirosea atât de ciudat.
ªi era foarte caldã. Prea caldã.
Nu te-ai abþinut?
Am încercat.
Nu vreau sã ascult porcãria asta.
Aºteaptã!
Foarte rar m-am întâlnit cu un criminal aºa de calculat.
A plãnuit fiecare detaliu. I-a spãlat pânã ºi pãrul.
Este greºit. Holt nu are profil de criminal.
Ar fi putut sã fie un accident.
Nu I-a împuºcat pe Vik.
Panica.
Mã bucur cã ai fost detaºat tu.
Trebuie sã recunosc cã te ridici cu adevãrat la reputaþia pe care o ai.
Nu cedezi niciodatã... Pânã ce cazul nu e rezolvat.
Caracterul tãu a fost o inspiraþie pentru noi toþi.
Engstrom... Te deranjez?
Nu, intrã.
Ce surprizã.
Am venit sã îþi dau ceva.
Ce?
Am fost înapoi la locul crimei ºi am gãsit un cartuº de la un pistol Norma.
Asta e o marcã suedezã.
- Poliþiºtii suedezi îI folosesc. - Da.
Spune ce ai de spus.
Traducerea: Kombatus